454 
I 
sa genomgången och den största vinkelrätt emot 
torra genomgången. Hvad hårdheten i första 
fallet vidkommer, så eger påståendet sin rik- 
tighet, men det gäller icke för hårdhetens för- 
delning i det symmetriska planet. Den stör- 
sta och minsta hårdheten i det ifrågavarande pla- 
net sammanfaller nemligen, enligt författarens un- 
dersökningar, i det närmaste med de optiska elasti- 
citets eller, som förf. helldre vill kalla dem, pola- 
risationsaxlarna, så att den största hårdheten be- 
finnes parallel med den linie, som halfverar den 
spetsiga vinkeln emellan de optiska axlarne. Detta 
resultat anser förf. tillförlitligt; det öfverensstäm- 
mer äfven så till vida med Frankenheims under- 
sökningar, som det visar, att om en kristalls yta 
genomskäres af 2:ne genomgångar, h vilka bilda en 
spetsig vinkel med hvarandia, så faller den största 
hårdheten inom den spetsiga vinkel, de båda genom- 
gångarne göra med hvarandra, och närmare den lät- 
tare genomgången. 
Emellertid har Franz ^) nyligen kommit till 
ett annat resultat. Han har nemligen funnit, att 
den minsta hårdheten hos gipsen sammanfaller 
med en riktning, som gör 14° med den torra ge- 
nomgången och inom den spetsiga vinkel, som ge- 
nomgångarne göra med h varandra; den samman- 
faller således med de thermiska och akustiska ax- 
larne. Detta resultat står likväl i strid med den 
lag, han sjelf uppställt: die härteste Richtung im 
Kristall ist diejenige, welche den Spaltuugsebenen 
parallel ist, hvaraf med nödvändighet följer, att den 
största och icke den minsta hårdheten måste falla 
inom genomgångarnes spetsiga vinkel. Observatio- 
nerna, h vilka äro gjorda med mycken omsorg, 
PoGo. Ann. Band. 80, p. 37. 
