457 
VII. 
Sammanföras de resultater, vi i det föregående 
erhållit, bekommer man följande öfversigt af de 
olika axelsjstetiiernas läge i det symmetriska pla- 
net, hvarvid ct betecknar lutningen emellan den 
fibrösa genomgången och den axehi, som faller inom 
de båda genomgångariies spetsiga vinkel: ct 
Optiska axlarnes medellinie 14^ 
Minsta utvido:ningen för värme .... 12^ 
Största hårdheten omkring 14'* 
Magnetisk attraktion omkring 14^* 
Största ledningsförmågan för värmet . 50^* 
Största elast. axeln i akust. hänseende öS'' 
Minsta ledninosförmå2:an för elektricitet 62°. 
Märkvärdigt är, att alla dessa axelsystemer 
sammanfalla i afseende på riktningen i 2:ne huf- 
vudklasser, utan att någon förmedling dem emellan 
förefinnes. Då likväl de molekulära fenomenerna 
ytterst bero på en vexel verkan emellan ethern och 
en kropps egna molekuler, men en väsendtlig skill- 
nad nödvändigt måste uppkomma, antingen man 
tänker sig ethern sjelf eller kroppens egna mole- 
kuler såsom substrat för dessa krafters verksam- 
het, så anser förf. just denna omständighet utgöra 
förklaring på det anmärkta förhållandet. Ljus och 
strålande värme tillhöra sålunda ethern; de aku- 
stiska och thermiska fenomenerna åter kroppens 
egna molekuler. Anmärkningsvärdt är emellertid, 
att ledningsförmågan för värmet och utvidgningen, 
hvilka i öfrigt synas stå i motsatt förhållande till 
hvarandra, så att ju större dilatation är i en viss 
riktning, desto mindre är ledningsförmågan och 
tvertom, likväl icke hafva ett gemensamt axelsy- 
K. V. A. Handl. 1850. IL ^ ^0 
