26 
icke så lätt tillgång till amtjeiist, utan måste sjelf 
uppföda barnet; h vartill kommer, att de kommu- 
nala auktoriteterna lättare erfara hennes blott- 
ställda belägenhet och kunna mildra den. Emel- 
lertid blir olikheten äfven här i dödsprocent emel- 
lan äkta och oäkta ännu tillräckligt stor, för alt 
ådagalägga sedeförderfvets skadliga inflytande på 
späda barns dödlighet. Emellan 1 och 3 års ål- 
der inträffar ett motsatt förhållande, emedan i 
Stockholm aflidit ibland oäkta barn 5,76 procent, 
men i de öfriga städerna tillsammansräknade 7,34 
pr., följaktligen i de sednare 1,58 pr. flera. Detta 
torde kunna erhålla samma förklaring, som jag 
redan, då frågan var om förhållandet under sist- 
nämnda ålder i dödligheten emellan äkta och 
oäkta barn inom hufvudstaden, anfört. Också i 
provinsstäderna äro nå^ot flera äkta barn då döda, 
än oäkta, ehuru skilnaden icke är så stor, emedan 
mortaliteten hos de sednaie i dessa städer är be- 
tydligt mindre. 
De äkta barnens dödlighet är likaledes min- 
dre i provinsstäderna. Under ett års ålder var 
den i Stockholm 23,66 procent, men i de öfriga 
städerna blott 16,43, således i de sednare 7,23 pr. 
lägre. Emellan åldern af I till 3 år utgjorde den 
på förra stället 9,66 procent, men i de andra stä- 
derna 7,38, följaktligen 2,28 pr. mindre. Detta 
gifver ytterligare styrka åt mina förut j^ttrade 
tankar om orsakerna till den stoia dödligheten i 
StockhoUn. 
Men mortaliteten hos barn är ganska skilj- 
aktig äfven i de olika släderna utom Stockholm. 
Detta upplyses af bifogade tabell I, som under 
tidpunkten ifrån och med år 1831 till och med 
år 1845 i modeltal årligen uj)ptager i hvar och 
en af provinsstäderna dödligheten, beräknad i pro- 
