433 
UtländningaPj för hvilka han hyste förtroende och väl- 
vilja, ljudeligen uppstämma dessa af honom så högt 
värderade sånger *). 
Georg Wahlenberg var, såsom man säger, sina 
Föräldrars käraste barn. Mycket öfverlemnad åt sig 
sjelf uppväxte han i stor frihet, sjelfrådighet och sjelf- 
bildning. Då någon stundom klagade öfver hans sjelfs- 
våld, svarade Fadren vanligen endast skämtande, »att 
»Göran läste sina bords-böner såsom en Prost, och 
»Prostar får man ej aga». Fadren tillät honom att 
obehindrad ströfva omkring i aflägsnare ängar och sko- 
gar i de ödsliga nejderna af Skarphyttan, hvars 
närmaste omgifningar bestå af skarpa klippor och ste- 
nar. — Gossen visade redan vid denna tid en stor 
håg för naturens betraktande i allmänhet samt för 
natur-alstrens närmare beskådning. 
Sedan Fadren med sin Familj flyttat till egendo- 
men Gammal-Kroppa, så fägnade sig Georg här af 
en vackrare nejd, omvexlande med skogar af Björk och 
Tallf höjder, dälder och växtrika ängar. Sönerna er- 
höllo nu i hemmet enskild undervisning genom infor- 
matorer, ibland hvilka den siste, sedermera Provincial- 
Medicus i Örebro Län D:r Joh. Hedenströsi, sjelf Na- 
tur-forskare, genom en lärorik undervisning ingaf 
Georg en ännu större håg för Natural-Historien och 
särdeles för Växt-Kännedomen; då Georg nu derjemte 
dagligen såg de talrika Land-Kartor, hvilka Fadren 
upphängt på skol-kammarens väggar, så fattade han 
redan vid denna tid en särdeles stor håg för Geogra- 
fien, en Vetenskap, hvilken, näst efter Natural-Histo- 
*) Efter Prof. Wahlenberg's död fann man uti hans inner- 
sta rum i en bords-låda förvaradt ett exemplar af Bell- 
man's arbete: Fred]vian's Epistlar, i bräddarna af Wahlen- 
BERG fullskrifvet med förslager till nya läs-arter och med 
åtskilliga andra dithörande anteckningar. 
ÉT. V. Akad. Handl. 1851 28 
