437 
calyculata, Viola pratensis samt flera Moss-Arter och 
Lafvar. 
Wahlenberg fann i allmänhet Gottlands Växt- 
Fysiognomi mager, och de talrika il^/i-Myrorna (kär- 
ren af Cladium Marisens) syntes gifva landet ett 
ödsligt, brunaktigt och fult utseende, vittnande om vin- 
terns svårare framfart. Han tillkännagaf äfven i en se- 
nare tid, att han fruktade, att dessa Ågh-Kmvs odling 
ej torde medföra någon varaktig förbättring af desamma 
till följe af jord-grundens natur-beskaffenhet, en åsigt, 
hvilken man stundom ånyo hör uttalas af de natur- 
forskare, hvilka sednast undersökt denna ö. 
Sedan Wahlenberg granskat jord-grunden och Ve- 
getationen i flera af Sveriges medlersta och sydliga 
Landskap, beslöt han att för samma ändamål be- 
söka Rikets nordligaste trakter: Lappmarkerna, och att 
småningom bearbeta en ny Flora lapponica. 
Han begaf sig alltså år 1800, i sällskap med då- 
varande Studeranden, sedermera Prosten Magir Forsström, 
hvilken egentligen sysselsatte sig med Insekt-Kännedo- 
men, på sin första Lappska Resa genom V^esterbotten 
till Torne å-Lappmark på båt uppför Torneå- och 
Muonio-Elfvar, hvilkas strand-kanters Vegetation under- 
söktes. Nu upptäckte han den nya Moss-Ärten Poly- 
trichum Icevigatum. \ Enontekis Prestgård stadnade 
han en längre ' tid för att undersöka de i kärr-markerna 
så talrika arter af Carex (StaiT). Här anmärkte han 
de nya arterna C. microglochin, tenuijlora, laxa, ro- 
tundata, vaginata, aquatilis, livida, rariflora, hvilka 
han sedermera först beskref. På Fjellen fann han 
äfven den nya C. lagopina. — Ifrån Enontekis 
medföljde Pastor Grape, såsom Entomolog, under det 
öhiga af resan. — På de subalpinska trakternas 
sand-fläckar såg Wahlenberg först Hieivchloa alpina. 
hvars vällukt han fann öfverträffa den hos alla andra 
