439 
berg's förord, till ÄQianuens vid Upsala Akademis Na- 
tural-Samlingar, i ledigheten efter D:r Conrad Quensel. 
Ar 1802 företog Wahlenberg sin andra och vid- 
sträcktaste Lappska Resa till Kemi- Lappmark 
och Norrska Finmarkerna med penning-understöd 
ifrån Kongl. Vetenskaps-Akademien. Han reste på vin- 
ter-föret allt upp till Kautokeino öfver Fjell-ryg- 
gen, hvilken resa ingen Botanicus under vinter-tiden 
verkställt före honom. 
1 Norr i ge vistades han först vid Påsekow (Bos- 
sekop?) i hela Maj månad, undersökte Lafvarna 
på klipporna och Ålgerna i det här alltid is-fria 
Nord-Hafvet, i synnerhet omkring Alten och Hammer- 
fest. Han såg nu Norriges yttersta Öar Måsö och Ma- 
gerö, kringseglade Nord-Cap d. 2-1 Juni, undersökte 
nejderna vid Rebvog, Kistrand, Porsanger-Fjorden och 
Hopseidet, hvarest den märkvärdiga Växt-Arten Vera- 
trum album j3. Lohelianum har sitt stam-tillhåll och 
här begagnas i stället för Tobak. Wahlenberg ansåg 
ock, att detta Veratrum genom sina anti-rheumatiska 
egenskaper väl kunde i gagn öfverträffa Tobaken. Många 
trakter i östra och vestra Finnmarkerna blefvo nu 
botaniskt undersökta. På Fjellet Rastekaise upptäckte 
han den för Skandinavien då nya Phippsia algida, 
ett ibland jordens minsta Gräs. Han begaf sig slut- 
ligen åter till Kemi Lappmark, hvars trenne sock- 
nar han särdeles i geografiskt och ekonomiskt hän- 
seende undersökte för att sedermera om denna Lapp- 
mark utgifva en beskrifning, och han affattade dervid 
äfven landet på en af honom uppritad karta. Denna 
Lappmark, och i synnerhet Ena re socken, är på en 
gång den ödsHgaste och i allmänhet den magraste och 
fattigaste trakt i Norden. Folket nödo;as här nästan 
jemnt begagna Tall-Safvan torkad och söndermalen till 
beredning af en välling med inblandning af Rfien-Laf (Cla- 
donia rhangiferinaj. — Han granskade här de tal- 
