447 
ungefärliga temperatur, emedan deras vatten kommer 
ifrån ett större djup. 
Då nu Wahlenberg insåg, att jordens medel-tem- 
peratur inflyter på Växternas beskafTenhet och mängd, 
så fann han ock, att man lättast lärer att känna ett 
lands klimat af dess inverkan på växterna, och att man 
genom rön om växt-rikets förhållanden i olika länder kan 
jemföra deras klimater. 
Han anmärkte äfven, att den lämpligaste och lät- 
taste måttstock för klimaterna, och som derjemte står i 
närmaste samband med växterna, måste finnas uti jor- 
dens temperatui', »hvilken kan anses såsom en mel- 
lan-länk emellan växt-lifvets egna temperatur och luf- 
tens», och antog, att förenade observationer på växt- 
rikets förhållanden och på jordens temperatur borde öm- 
sesidigt stödja och moderera hvarandra till vinnande af en 
säker kunskap om olika länders klimat. Han ansåg således, 
att man genom jord-temperaturen kunde bestämma huf- 
vud-punkterna för en karta öfver landets klimat, och 
att växt-rikets förhållanden borde utgöra de speciella 
detaljerna emellan dem. 
Wahlenberg begynnde derföre anställa talrika under- 
sökningar af spring-källor i afsigt att utröna särskilda 
orters jord-temperatur och han beslöt att för detta än- 
damål undersöka Sveriges särskilda trakter ifrån sydli- 
gaste Bleking allt intill snö-gränsen på fjellen. 
Den thermometer, hvilken han för sina undersök- 
ningar begagnade, var af hononi sjelf med noggranhet 
graderad, och han fann, att den, nedlagd i källan, efter 
tre qvarts timma antog källans temperatur. Han erfor, 
att källor med djupare språng, alltid i samma trakt vi- 
sade samma beständiga jord-temperatur. Han anställde 
sina första försök vid Upsala, hvarest han fann jord- 
temperaturen vara +6°7 therm. centigr. och i Wermland 
vid sjön Yngens södra ända befanns den vara +5''. Han 
förenade med dessa försök äfven iakttagelser om Väx- 
