452 
nivalis i fiodig växt och längre ned i vatten-rännilen 
äfven Xardosniia frigida. Detta var första gången, 
som ^yAHLE^BERG under sina lappska resor sett full- 
komligare växter blommjande uti ett vatten af så lag 
temperatur. Hitintills hade han endast funnit Juuger- 
mannier satta frukt uti källor af +3^' ten:iperatur, men 
Lafvar Jer. hvarest temperaturen blott är öfver frys- 
punkten. Pä Gi\ ort-Fjellets rygg visade en källa en 
jord-temperatur af -fl". 
Till iolje af dessa iakttagelser drager Wahle>-berg 
den slutsats, att jord-temperaturen vid snö-gränsen måste 
vara jemt 0'\ hvarföre han anser, »att detta så antag- 
liga förhållande gifver det aldrasäkraste stöd för beräk- 
nui^en af lordens kliniatoDx och han tillä^ser, »att det 
är angenämt att se. huru den säkraste stödje-punkt på 
vår Thermometer så ^äl instämmer med den bestämdaste 
gräns i Naturen. Hkasom hade Instrumentet ifrån början 
varit egentligen ämnadt till måttstock för klimaterna och 
med detsamma för hela den litagande Naturen». »Att 
bestämma — säger han — ett Lands Teniperatur är ju 
snart sagdt att räkna dess lifs-grader, eller att mäta 
qvantiteten af lif. som tinnes deruti». 
Under slutet af sommaren år 1810 samt å nyo 
under våren år 1811 besökte \\'ahlexberg äfven Rikets 
sydliga Landskap lor att bestämma deras klimat genom 
fortsatt undersökning af jord-temperaturen och Växternas 
geografiska förhållanden, och afgaf till Kongl. Veten- 
skaps-Akademien år 1811 en afhandling om resultaten 
af dessa resor: »Rön om Spring-Källors Temperatur i 
Rikets Södra Provinser, anställda i afsigt att bestämma 
klimatet». (Kongl. Vetensk:s-Akad:s Handhr för år 1811, 
SS. 198— ^207\' 
Han anmärker här. »att då sommarens temperatur 
nästan ensamt bestämmer ett Lands fruktbarhet, så bör 
jordens temperatur utvisa Landets växtlighet nogare än 
