467 
fessorerna Jacquin Fader och Son, af Hrr Host, Trat- 
TiNNiCK och särdeles af D:r Franz von Portenschlag, 
hvilken sjelf besökt de Liptowska Carpatherna. Till be- 
fordran af Wahlenberg's vetenskapliga resa erhöll han 
i Wien genom sina gynnares omsorger rekommenda- 
tioner till ungerska Auktoriteter, hvarefter han afreste 
i Maj ifrån Wien. Under resan besökte han i Ungern 
Botanisten Rochel, hvilken ock meddelade honom upp- 
gifter om de Liptowska Carpatherna. 
Wahlenberg ankom till Tatra d. 6 Juni 1813, och 
beslöt att flera gånger vid olika tider af sommaren be- 
söka samma Alper for en fullständigare kännedom om 
desamma. Han fann, att de yttre Carpatherna voro 
kalkberg, liksom de yttre Alperna i Schweitz. Han un- 
dersökte sedermera äfven Central-Carpatherna, och alle- 
städt^s anställde han barometer-mätningar, iakttagelser om 
klimatet, om jord-temperaturen och vegetationen. Carpa- 
therna hinna ej uppora snö-gränsen, hvarföre på dem ej 
bildas några egentliga glacierer, men Wahlenberg fann, 
att uppstigandet på dervarande bergs-spetsar, t. ex. på 
den högsta ibland dem, Lomnitzer-Spitze, var ojem- 
förligt svårare än att uppstiga på de Lappska Fjällens 
och på Schweitzer-Alpernas toppar. Carpathernas bergs- 
sidor äro branta eller stupande, och topparna hafva taf- 
fel-form. Man kan endast vid den torraste väderlek 
uppstiga på dem, och ett regn-dusk under vistandet på 
dem skulle göra nedstigandet omöjligt. Också hade före 
Wahlenberg blott en enda litterat person, Engelsmannen 
TowNSON, uppstigit på Lomnitzer-Spitze. 
Man ser på Carpathernas bergs-sidor flerstädes per- 
pendikulära randningar, hvilka äro raviner efter bergs- 
strömmar, som likt skyfall strömmat nedför bergs-sidorna. 
De benämnas Weisse Wand och Weisse Rand, och 
uppkommo vid öfversvämningen år 1728, samt utgöras 
af en mängd större stenar. 
