479 
Efter Professor Thunbergs död år 1828 förestod 
Wahlenberg den lediga Professionen och utnämndes d. 
29 Sept. år 1829 till Medicinae och Botanices Pro- 
fessor vid Upsala Universitet. Han studerade nu med 
ännu mera omsorg de honom äfven tillhöriga läro-äranen: 
Materia medica och den allmänna Sundhets-läran eller 
Diaetetiken, men ej med den begränsning, hvilken alla 
hans företrädare iakttagit. Han ansåg sig nemligen ej 
blott vara Professor i Botanik utan äfven i Medicin, och 
han trodde sig derföre äfven vara förpligtad att hålla 
en art af medicinska föreläsningar i dessa vetenskaper, 
samt att för desamma utvälja och framställa ett egent- 
ligen medicinskt system. Ehuru van att i sina natu- 
ral-historiska studier städse söka och i naturen finna, 
samt att efter denna ledning äfven gifva förklaringar till 
företeelserna, hade han likväl derjemte en böjelse för 
förslags-meningar, särdeles i de vetenskaper, vid hvil- 
kas afhandiande man stundom sett någon osäkerket 
och omväxling råda i valet af system, och då han nu 
vid äldre år lärde känna Hahnemann's homöopatiska 
system, så trodde han sig i detsamma, i anseende till 
bote-medlens val och doses, se ett enklare och natur- 
enligare system än alla andra i dessa studier, och han 
antog derföre detsamma, samt kallade det någon gång 
den »enklare Medicinen» eller den Linnéiskt-Rosen- 
STEINSKA Medicinen, liksom ej viljande se, hurudana 
Rosenstein's och Linné's medicinska formler och recep- 
ter voro beskafTade. Han fattade nu för detsamma en 
så liflig tillgifvenhet, att han i senare åren förnämli- 
gast sysselsatte sig med studium af denna lära och af 
dess användande för praktiskt ändamål. 
Sjelf yttrar han sig härom pä följande sätt: »Den 
medicinska verksamheten blef en följd både af hans 
kollegiala skyldigheter och af hans personliga behof, och 
det var således icke utan nödvändighet, som han ka- 
stade sig in uti opposition mot det antagna konserva- 
