494 
Hnn hado en stor lätthot att framställa sina tankar 
redigt, klart, i hög grad systematiskt ordnade, derjemte 
äfven öfvertygande, och på ett ganska städadt och vår- 
dadt spräk, i väl valda ordalag. Han kunde för öfrigt 
med den största ledighet när som helst återtaga ett af- 
brutet arbete, sysselsättningar med de allvarligaste un- 
dersökningar, efter att hafva länge nog varit hindrad af 
stundom talrika främmandes besök för flerfaldigt olik- 
artade ändamål. 
Såsom Embetsman iakttog Wahlexberg allt det, som 
pligt och heders-känsla fordrade Aldrig försummade 
han sina föreläsningar intill sin sista sjukdom, och äfven 
då han såsom Rektor kunnat vara fri ifrån föreläsnin- 
gar, förestod han likväl desamma, till och med un- 
der cholera-tiden i Upsala år 1834, då likväl före- 
läsningarna i allmänhet inställdes under höst-terminen. 
— Consistorii sammankomster bevistade han städse, 
ehuru han deistädes blott yttrade sig uti mål, som an- 
gingo hans vetenskap. 
Sina föreläsningar hade han med stor omsorg ut- 
arbetat, och under sin Professois-tid hade han flera 
gånger omarbetat desamma med tillägg enligt sednare 
upptäckter och en nyare bepröfvad erfarenhet. 
Han följde noga sin Vetenskaps framsteg, och 
han inköpte derföre beständigt nyare botaniska arbeten, 
ibland hvilka funnos en mängd prakt-verk. Han inför- 
skref årligen böcker för omkring ettusende R:dr B:ko, obe- 
räknadt ett eller annat prakt-verk, som derjemte nästan 
årligen inköptes. Den Bokhandlare, hvilken i sednare 
tider införskref hans böcker, ansåg, att Waiilenbergs 
Bibliothek kunde anses värdt minst tjugutusende R;di' B:ko. 
Wahlenberg hyste högaktning för alla vetenskaper, 
öfveitygad all hvar och en af dem bidrog i sin mån till 
sauihällcls upplysning och välgång. 
