516 
dergick kanzli-examen redan året derpå, och blef in- 
skrifven sora e. o. kanzlist i expedition för utrikes ären- 
derne 1799, under Grefve Barcks d. v. chefskap. Den 
ledighet han njöt i denna befattning, begagnade han, i 
afvaktan på anställning i diplomatiska corpsen, att med 
sin far resa till Paris, 1801, sedan denne erhållit obe- 
gränsad Ijenstledighet från sin ministerplats, i följd af 
Ryska hofvets klagomål och beskyllningar att han befor- 
drade Fransmännens sak vid Ottomaniska Porten. Det 
var under denna vistelse i Paris, som D'Ohsso>* svssel- 
satte sig med forskningar i de kongl. bibliothekens orien- 
taliska manuskript-samlingar, för att erhålla materialier 
till en historia öfver Tschingis Khan och hans dynasti, 
hvarefter han återkom till Sverige 1804, och blef året 
derpå skickad såsom Legations-sekreterare till Madrid, 
hos svenska Ministern Baron Adlerberg. Men då, 1806, 
beskickningen blef återkallad, begaf sig D'Ohsson med 
den tillbaka till Sverige. 
Han förblef hemma till 1807, då han, såsom Lega- 
tions-sekreterare, åtföljde den utnämnde svenska Ministern 
vid Berlinska hofvet, v. Brinkman. Resan ställdes öfver 
Stralsund, hvarest Gustaf Adolf då vistades, men^Tort- 
sattes till Memel, hvilken stad var den enda, som lem- 
nades Preussen efter freden i Tilsit. Königsberg öfvergafs 
dock snart af franska arméen. då missionen åtföljde 
Konungen af Preussen, som med familj begaf sig dit, 
vid slutet af året -1807. Men som på våren 1808 
Sverige befann sig i krig med både Ryssland och Frank- 
rike, så erhöll Ministern v. Brinckman preussiska rege- 
ringens tillsägelse, att lemna dess hufvudslad. Beskick- 
ningen be^af si2; då till Pillau, hvarifrån en svensk 
fregatt öfverförde den till Carlskrona. 
Då, vid samma tid, spanska Cortez hade konsti- 
tuerat sig under namn af Junta centrale, beslöt Gustaf 
Adolf skicka en Minister till regeringen, som stridde mot 
den fransyska usurpationen, och valde dertill dåvarande 
