518 
DOhsson. Söm under dessa stora Europeiska hvälf- 
ningar fått vara dem så nära, att han haft tillfälle åda- 
galägga sina grundliga och lugna politiska åsigler. i bredd 
med ovanlig språkkunskap och vetenskaplig bildning, 
emottog nu sin första befordran i hemlandet, då han ut- 
nämndes till Chef för Kabinettet, vid Kronprinsens åter- 
komst från Paris, der Baron ^^'ETTERSTEDT, jemte Ambas- 
sadören Stedi.ngk, qvarblifvit att afsluta freden mellan 
Sveri.^e och Frankrike. D'Ohsson följde sedermera Kron- 
prinsen till Norrige. och blef skickad, med Generalerne 
Sk,iöldebrand och B.TÖRNSTJERXA. till Moss, att afsluta 
konvention med Prins Christian om afsägelsen af >^*örska 
thronen. Efter utförandet af detta uppdrag, blef D'Ohssox, 
vid återkomsten till högqvarteret i Fredrikstad, af Kron- 
prinsen skickad med detta fredsfördrag till Uddevalla, 
der Konung Carl XIII dä befann sig, vid hvilket till- 
fälle D'Ohsson utnämndes till Riddare af K. Nordstjerne- 
orden. 
Ändtligen. efter de norska underhandlingarnes lyck- 
liga afslutande, förblef han hemma i sitt förvärfvade 
fädernesland i tvänne år, eller till 1816 års slut. Ehuru 
trä^et svsselsatt i Kabinettet för utrikes ärender, esnade 
han all den tid, som dervid leranades honom öfri.s, åt 
vetenskapliga och litterära forskningar. Det var under 
denna epok DOhssox dagligen träffades i Berzelii labo- 
ratorium, rastlöst sysselsatt med analyser af ilere mine- 
ralier, öfver hvilka de afhandlingar han författat återtln- 
nas i uppsattsen på utgifne skrifter. Kongl. Vetenskaps- 
Akademien fann dessa så värderika. att de fingo rum i 
Ilandlingarne, och D"Ousson invaldes till ledamot 1817. 
Han måste dock nu begifva sig på den beskick- 
ning, hvartill han redan 1816 var utnämnd, såsom 
Envoyé extraordin. vid nederländska hofvet. Ifrån vistel- 
sen derstädes erhöll han dock ledighet att tvänne gånger 
resa till Paris, för besörjandel af fortsättningen till del 
stora arbete, ))Tableau general de r/impire Ottomani). 
