520 
Brandels död, i Berlin, utnämndes D'Ohsso.n år 1834 
till Minister så väl derstädes, som i Dresden. Huru till- 
förlitligt han motsvarade detta maktpåliggande förtroende, 
hade han vid flere ministeriella uppdrag tillfälle att åda- 
galägga; och under 1848 års oroligheter, då till och med 
hans hus var hotadt med sköfling, fick han, i den san- 
sade massans försvar, erfara till hvilken grad han, såsom 
mångårig invånare i staden Berlin, gjort sig af den oför- 
villade alhnänheten aktad och afhållen. 
I sitt enskilta lif njöt D'Ohsson all den sällhet som 
ett lyckligt äktenskap bereder, sedan han blifvit före- 
nad med en älskvärd maka, Fröken Friherrinnan Louise 
VAN Grovesten, född i Holland. Det behag hon med de 
älskeligaste egenskaper spridde i hans hus, gjorde det 
till ett bland de mest ansedda inom deras umgänges- 
krets. Många Svenskar och Norrmän, som erfarit denna 
välvilliga, alltid öppna gästfrihet, skola ock förvara ett 
tacksamt minne af D'Ohsson och hans älskvärda maka. 
Han var i öfrigt städse tillgänglig för de landsmän, som 
behöfde hans råd och hjelp, och mottog mied välbehag 
ett visadt förtroende till hans beredvillighet. Bredvid 
sina öfriga befattningar förblef han alltid vetenskaperna 
trogen, hvarföre han ock synnerligen hugnades af veten- 
skapsmäns besök, som aldrig lemnade hans arbetsrum 
eller hans samtal, utan att medföra någon vinst ur det 
rika förrådet af D'Ohssons studier och iakttagelser. 
D'Ohsson var begåfvad med en stark, ehuru min- 
dre kroppsväxt, ett lugnt, man skulle kunna säga diplo- 
matiskt lynne, och var derigenom mera fåordig, ehuru 
alltid upplysande i tal och samqväm. Hans helsa hade 
måhända förblifvit mera stadgad på Bosforens stränder, 
än vid Östersjöns. Likväl uppnådde han, genom ett städse 
varsamt ordnadt lefnadssätt, 72 års ålder. Men den sista 
tiden led han mycket af en oåtkomlig och derigenom 
obotlig sjukdom (en incarcererad njursten), under hvilka 
