7 
ten. Ju långsammare afduustniiigeii går, ju större 
och redigare blifva kristallerna, hvilkas former 
utvisa kombinationer af oktaédern och hexaédern 
Dock saknas icke äfven andra form varieteter q(>]^ 
bland dessa den hemiedriska, hvilkas upjJiOT>=^st 
synes ligga i olika koncentrering af lösningen och 
i olika hastig afdunstning. 
Saltet afdrypes väl, och hvad som återstår af 
modervätskan uttvättas med stark alkohol, hvar- 
efter saltet torkas i lindrig värme. Det tål h var- 
ken svag alkohol eller vatten, utan ött mista sin 
glans och begynna sönderdelas. Det låter oför- 
ändradt förvara sig i torr korkad flaska. I fuk- 
tigt tillstånd anskjuta små kristaller af jernoxidul- 
saltet på ytan och svafvelsyrad jernoxid bildas. 
Icke sällan hindras bildningen af stora och rediga 
kristaller, genom uppträdandet af ett jernsalt, som 
vid stark rörelse i vätskan plötsligt bildar glän- 
sande fjäll, liknande fint fördelad glimmer. Un- 
der mikroskopet tycker man sig hos dessa fjäll 
tydligt igenkänna Eisenglansens rhoraboédriska 
form. Det är eraedlertid icke jernoxid; jag har 
anledning att anse det för ett jernoxidulsalt , som 
innehåller ännu mindre vatten, än det som med 
alkohol utfälles. Jag fann, att detta saltets bild- 
ning kan hindras och det ifrågavarande oxid- 
oxidulsaltets reguliera afsättande befordras, om på 
16 d. af jern- vit riolen tillblandas 1 d. koppar- 
vitriol, när det först fällda gröna korniga saltet 
åter upplöses. Ingen koppar ingår dock i det 
svarta saltets sammansättning och jag kan icke 
förklara koppar- vi triolens medverkan, hvilken en 
blott händelse lärde mig känna. 
Det svarta saltet löser sig ganska trögt och 
med sönderdelning i vatten Deremot löser det 
sig lätt i vatten blandad t med saltsyra. Lös- 
