Jernoxid 72.84 håller syre 22.33 8. 79.98 håller syre 24.52 6. i 
Jernoxidul 24 41 5.35 2. 17.98 4.09 1. / 
Vatten 2.73 2.44 i. 2.04 1.81. i 
Det är ganska sannolikt, att dylika föränder- » 
liga förhållanden emellan Fe och Fe inträffa i vissa < 
magnetiska jernmalmer, h vilka vid analyser hafva i 
synts gifva anomala resultat. Detta föranledde mig i 
att analysera ett par kristalliserade nativa jern- 
oxid-oxiduler, anskjutna i oktaéderform. 
1. Frän Neapel j der den träffas i hafssan- « 
den, och uppkastas på stranden, längs åt kusten \ 
från Neapel till Gumae, i så betydande myckenhet, j 
att man använder den vid en nyligen utförd gju- \ 
terianläggning nära Ponte Maddalena vid Neapel. i 
Kristallerna äro fullkomligt utbildade, och den i 
utgör utan tvifvel det renaste slaget af i naturen i 
förekommande jernoxid-oxidul. Jag utdrog kri- '■ 
stallerna under vatten från det fiiia pulvret af 
grön augit, fältspat och sphen. Oaktadt inbland- i 
ningen af sphen, har jag dock i de oktaédriska I 
kristallerna icke funnit spår af titan. 
Analysen skedde med användande af natrium- 
guld-chlorid och gaf: 
Jernoxid 67.50 syre 20,69 .s. 
Jernoxidul 30.03 6.83 i. 
Olöslig bergart 2.47. 
Således ren Fe+Fe. 
2. En skön kristall från Sverige , invuxen 
i derb magnetisk jernraalm, gaf: 
Jernoxid 70.85 syre 21.72 
Jernoxidul 29.15 6.64. ! 
Denne har således innehållit 5.87 p. c. jern- | 
oxid i öfverskott -'). ' 
*) EmecllertiJ har Bekzblios visat att datia icke gäller om all kri- 
stallis«rad järnmalm frän Sverige; ty kristalliserad jernoxid- 
