15 
livilka ej sammanflyta och hvaraf de större uppnå 
hela kantens bredd. Buken alldeles enfärgadt mörk- 
grön. Foten har r3'^ggeiis gulaktiga färg och små 
mörka fläckar. Käkarne, till skapnaden, som den 
allmänna artens, synas vara något starkare och 
hafva, utom de vanliga små tänderne i kanten, 
hela ytan försedd med trubbiga, nästan vårtlika 
upphöjningar. 
Af denna art erhöll jag redan för längre tid 
sedan, genom Herr Lifmedikus Ahlberg, 3:ne lef- 
vande exemplar, jemte uppgift att de blifvit fån- 
gade på Java och af besättningen på det fartyg, 
som hitfördedem, med fördel till blod-uttömning 
begagnade. 
Se Tab. I. Fig. 1. Djuret i naturlig storlek. 
a En förstorad käk med sina tänder och vårt- 
lika upphöjningar. 
9. Sangvisuga aibipuncta: svart- 
hrun, starkt ock hvasst knottrig, hvart femte seg- 
ment medsmåhvita, rnndt omkring kroppen stående 
punkter, ryggen med 6 hela, kolsvarta längslinier, 
hvaraf trenne mot hvardera kanten, buken med nå- 
gra få, oregelbundna, svarta fläckar. 
Till kroppsformen och käkbyggnaden lik San- 
gvisuga medicinalis, käkarne likväl med finare 
tänder. Rygg-ytan starkare och hvassare knottrig. 
I allmänhet större än den vanliga arten (så vidt 
jag af mina exemplar kan döm ma), de största ända 
till 8 tum långa när de utsträcka sig och hop- 
dragna 1 tum tjocka. Grundfärgen svartbrun, 
eller mörkt gråbrun, utan dragning åt grönt, 
dock något gråaktigare under buken än på ryggen. 
Vid utsträckning synas incisurerna ljusare. På 
ryggen, mot hvardera kanten, löpa 3:ne longitu- 
dinela, alldeles hela (ej inknipna eller tandade), 
temligen breda, kolsvarta linier, hvaraf den yt- 
