39 
invtrkcuule af uiiiedelbart solljus, och li vartill 
den öfveroår ätVen i barometerns toiin um. 1 detta 
liliståud röker den icke i luften, såsom de häda 
föregående, ocli behöfver en myckel högre ten}j3e- 
ralur för att förfiygtigas .^in de, men öfvergår då till 
det vanliga tillståndet. — Af dessa allotropiska 
tillstånd synas det första och sista kunna behålla 
sig i fosforens föreningar med andra kroppai'. Vi 
hafva två oxider af fosforn, en gul eller orange- 
färskad och en mörkröd, den förra bildad vid kif- 
tens vanliga temperatur, den sednare vid fosfo- 
rens förbränning i luft och syrgas. Vi hafva 
tvenne distinkt åtskilda fosforsjroi", pyrofosfor- 
syra och vanlig fosforsyra, den förra bildad i en 
högre temperatur, den sednare genom syrsättning 
på våta vägen. Den tredje fosforsyran, Grahams 
meta fosforsyra , är icke någon särskilt i.->omerisk 
modifikation af fosforsyran, utan lika som de flera 
modifikationerna af vinsyran"'), en föiening af ett 
pyrofosforsyradt salt eller af vattenhaltig pyrofosfor- 
syra med vattenfri fosforsyra, hvilken dervid , så- 
som koppling, åtföljer föreningen, och det gifves 
ingen fosfoi syra som neutrahseras af en a I om ba- 
sis, hvilket bäst ådagalägges deraf , alt de analysera 
de så kallade metafosfaterna , hvilka, likasom de 
motsvararde vinsyrade sakerna, äro i koncentre- 
radt tillstånd terpentinlikt klibbiga, hafva visat 
sig bestå, lika med de motsvarande vinsyrade sal- 
lerna, af 1 at. vattenfri fosforsyra, förenad än med 
1, än med 2 atomer pyrofosforsyradt salt och till- 
äfventyrs äfven i andra förhållanden. Jag anser 
mig således hafva fullt skäl, att antaga den så kal- 
lade meta fosforsyran vara ett fullkomligt motstycke 
*) Årsb. i Fysik och Keini 1839, p. 371. 
