40 
till de töixiniiigar, som Fremy kallat tartialsvra 
och tartrelsjra. 
Vi hafVa derjeiiile tveiine fos förbundna vät- 
gaser, en som tänder sig sjelf i kiflen, och en 
som icke är sjelftändhg, och h vilka elter H. Ro- 
SES förträffliga försök, kunna förvandlas från den 
ena till den andra, ulan ringaste förändring i sam- 
mansättningen. 
Samme utmärkte kemist har gjort oss bekan- 
ta äfven med tvenne fosforbundna qväfven, af 
h vilka det ena, bildadt under sorgfälligt undvi- 
kande af värme, är färglöst, och det andra, bil- 
dadt uiider värmets medverkan, är brunt ocb un- 
der olöde^nin» nära svartbrunt, ehuru föraren un- 
der afsvalning ljusnar näia nog till hvitt, men 
mörknar alltid vid förnyad upphettning. 
\i skola i det följande tinna, att det samma 
inträffar äfven med f(^sforens svafvelföreningar, af 
hvilka jag först skall omtala dem, som uppkom- 
ma utan användande af större värmegrad än högst 
+ 100^. 
1. Fosfor su/ fur. Om torr ocb ren fosfor 
afväges i ett kärl som innehåller vatten, hvilket 
med detta är förut vägd t, och sedan tillägges, för 4 
atomvigter eller 2 eqvivalentvigter iosfor, en atom- 
vigt rent svafvel i små bitar •••) samt detta kärl 
upphettas till omkring + 60 ', antingen i vatten- 
bad eller i en kakelugnsniche , så smäller fosforen 
och upplöser sedan svallet ganska hastigt. 
Jag bar äfven in vägt fosforen i el t torrt profrör 
och tillagt det afvägda svallet, samt korkadt röret 
lufttätt ocb efler i tinnne utsatt det för +60^ hvar- 
vid båda förenat sii: ganska slilla. Den änthini: i det 
) Dol till alla ticssa foisök amända svallet vai nati\l 
kiislallisci adl . liilll i;ciioiuskiiiaiide. 
