52 
linne; nieii Jen höll 84.3y p. c. svafvel. Della 
visar, att föreningen visserligen innehåller litet un- 
dertbsrorsvaflighet i kristallernas massa, men att 
DuPRÉ's analys gifvit ett oriktigt resultat, som 
icke frän en sådan inblandnino kan förklaras. 
o 
Förhållandet P+TiS hörer till de sällan fö- 
rekommande, likväl känna vi om arseniken, som 
så nära efterapar fosforen i det vanligaste af den 
sistnämdes allotropiska tillstånd, att den ger en 
äfvenledes kristalliserad supersulfur, som består af 
As+18S, hvilken således innehåller ]| gång så mån- 
ga svafvel-atomer på hvar equivalentaf radikalen, 
som fosforens supersulfur. 
Då det icke lyckades mig att på våta vägen 
frambringa några föreningar af fosfor och svafvel, 
som svara mot fosforns högre syror, försökte jag att 
på torra vägen frambringa föreningar af de föregåen- 
de med svafvelbaser. Vid dessa föisök visade sis: 
att underfosforsvaflighet, utsatt samtidigt för en 
temperatur, som kommer dess kokpunkt nära , och 
för inverkan af en electropositivare svafvelförening 
än den sjelF är, öfvergår i en annan isomerisk mo- 
difikation, som har helt olika egenskaper, och jag 
fann der vid äfven en foslorsulfur och en för- 
ening af denne med underfosforsvallighel , i hvil- 
ka uppenbarligen radikalen belinner sig i ett an- 
nat allotropiskt tilkstånd, än i dem h vilka jag nu 
beskrifvit. Dessa föreningar äro pulvertormiga och 
röda, och ju rödare, ju mera fosfor de innehålla. 
Fosforsulf ur. Glödgadt och sedan pulve- 
riseradt kolsyradt nalron inlades två tum högt 
i ett j)r()frör, h varefter undertosforsvatiighet in- 
dröps och lick insuga sig i saltet, som deraf 
blef lindrigt fukladt. Röret stängdes med en 
kork, igenom hvilken ^ick etl kort och fuit qlas- 
