78 
soni går igenom är, efter olika använd hetta, 
från mörkt ölbrunt till nära svart och i tunt 
lag vinrödt. Saltsyra gör deri en fällning, sum, 
samlad på filtrum, är svartbrun och liknar de 
huinusartade sura kroppar, som vid många or- 
ganiska ämnens förstöring erhållas. Besynnerligt 
nog har detta, i mina försök, skett vid en tem- 
peratur som varit så mycket lägre, ju fullkom- 
ligare det kolsyrade natronet vid operationens 
början varit befriadt från fuktighet. 
Den silade med syra fällda vätskan är gul- 
brun och fäller mera humuslikt ämne, då deri 
upplöses salmiak. Detta ämne är ljusare brunt. 
Om den svarta fällningen på filtrum uttvät- 
tas och behandlas sedan ännu våt med kaustik 
ammoniak, så genomgår en brungul vätska, och 
på filtrum återstår ett sotsvart ämne, som kan 
med ammoniak utt vättas. Afdunstas ammoniak- 
lösningen i vattenbad till torrhet, så efterlem- 
nar den en i vatten icke löslig massa, som in- 
nehåller ammoniak och som i sitt utseende och 
sina öfriga förhållanden liknar tvefaldt humin- 
syrad ammoniak. Den löses åter lätt i ammo- 
niak, med lemning af litet af den följande, som 
genom intorkning blifvit olöslig deri. 
Det svarta, i ammoniak olösliga ämnet lö- 
ser sig i kaustikl kali med så djupt vinröd färg, 
att det endast blir genomskinande , och fälles 
derur åter af ättiksyra i svarta kåfvor, som i 
genomseende lysa rödaktigt. Efter torkning är 
det svart och ogenomskinligt. Jag har icke fram- 
bragt dessa kroppar i tillräcklig mängd för att 
undei kasta dem en närmare kemisk undersök- 
ning. Båda rodna laknmspapper. Den förra in- 
nehåller såsom mekanisk inblandning fosfors vaf- 
lighet; men den sednare innehåller också både 
