82 
som jag i»r (let skäl icke viinl.ule, alt jag vid 
temperaturer under 100 gi ader, mangfalldiga gån- 
ger sammansmält fosfor och svafvel, utan att 
dervid erfara ens den i iny aste sk vmt af våda, helst 
jag hade intrycket af den äldre meningen om 
de iakttagna explosionernas orsak, att de här- 
röra af fuktighet, som ögonblickligt sönderde- 
las, h vilken jag här med sorgfällighet und- 
vikit. 
Retorthalsen och rörledningen ända mot ha- 
nen till luftpumpen voro inuti efteråt beklädda 
med eu tunn blekgul, genomskinande hinna, som 
utgjorde den kondenseiade piodukten af denna 
våldsamma förening. Den var fusforsvafla och lät 
sublimera sig från ett ställe till ett aunal, då 
luften afhölls. I öppen luft brände den med 
svag hvit låga och stark hvit rök, och efter ett 
par dagar, då rören legat öppna, blef den oge- 
nomskinlig, kunde me/1 vatten utsköljas och var 
till det mesta föi vandlad i fosforsyra och af- 
skildt svafvel. 
Jag gjorde mig nu den föi eställningen , all 
om fosforen förut voie förenad med en portion 
svafvel och fick vid en lindrig hetta inverka på 
en blandning af kolsyiadt natron och svafvel 
i l iktigt invägda föi hållanden, så skulle fosfor- 
svafla bildas ulan så våldsamt eld fenomen och 
dessutom stadna förenad med svafvelnalrium. 
Jajr blandade deiföie 8 frrammer nvss "lödsadt 
kolsyradt natron, med lika mycket rent svafvel, 
inlade dem i en litei) stark retort och öfvergjöt 
med 10 grammer liqvid underfosforsvaOighel. 
Retorlen inlades i ett sandkapell, gjordt af eu 
gammal biislfällig platiuadegel, och upphettades 
ganska \aisamt öfver en spiitlampa med cylin- 
drisk veke. Det dröjde ganska länge utan någon 
