88 
såsom fritt svafvel, li vilket man bäst ser deraf 
att både fosfors vaflighet och Ibsforsvafla i kallt 
kolsvradt alkali lösas med afsättande af svafvel, h vil- 
ket icke vore möjligt, om fosforen oxiderades pro- 
per lionel t mot svafvelföreniiigen. Det är såle- 
des troligen underfosforsvaflighet som uppkom- 
mer. Detta har jag icke undersökt. Då fosfor- 
svalla löses i värme i kolsvradt alkali, under 
utveckling af kolsyregas, får man en så blekgul 
lösning, att den synes innehålla antingen R^F 
eller K^P+5K eller ock en blandning af fosfor- 
syradt kali med K och KH, men äfven denna 
ger med syror den hvita lätta fällningen och 
innehåller således jemväl ett raultisulfaretum, 
så vida icke fosforen i svaflan först i fällninsrs- 
ögonblicket syrsätter sig på vattets bekostnad och 
ger vätesvafla och- fäldt svafvel. Hvad som vid 
dessa tillfällen föregår förtjenar att blifva före- 
mål för en no2:2:rannare undersöknini?. 
H. RosE '•'^") har på torra vägen frambragt en 
blandning af fosforsvafligt och fosfors vafladt svaf- 
velkalium, då han öfver K^S^ (som erhålles då 
svafvelsyradt kali glödgas i en ström af väte- 
svalla) vid en högre temperatur ledde torr fos- 
forJjunden vätgas, h var vid vätesvafla utvecklades 
till dess en hvit massa återstod. Dertill behöfdes 
2;lödgningshetta och 5 till 6 timmars fortsättning. 
Delta färglösa salt löstes i vatten och utvecklade 
vätesvalla dervid, som i värme bortgick i gas- 
form, lösningen visade sig med barytsalt inne- 
hålla fosforsyradt alkali. Detta visar således att 
om ock fosfors vallad t svafvelkaliuni äger bestånd 
*) PoGGE.NDORrrs Annaler XXIV, 313. 
