101 
ställer, och om syran emellanåt svalnar, så an- 
skjater något litet af dessa kristaller på flaskans 
insida. Svafvelsyran, afhälld frän dessa kristaller 
och lemnad i öppet kärl, afsätter ånyo kristaller, 
i nion som den drager fuktighet ur luften. 
Den korniga massan upplades på en ren te- 
gelsten, under en exsiccator, och då syran om 
några dagar var insugen i teglet, afvägdes en por- 
tion af saltet i en platinadegel och upphettades, 
till dess att endast neutral svafvelsyrad kalk åter- 
stod. 0.695 gr. af det sura saltet lemnade 0.4065 
neutral svafvelsyrad kalk. Förlusten var således 
0.2925. Men 0.4065 gr. CaS innehålla 0.23646 gr. 
svafvelsyra , och denna qvantitet behöfver för att 
blifva HS, 0.5307 vatten, tillsamman 0.2895, eller 
i det närmaste lika med hvad saltet i glödgning 
förlorade. Detta salt består således på 100 d. af: 
fuunet at. räknadt 
Kalkjord .... 23.89 1 23.992. 
Svafvelsyra . . 68.05 2 68.:m. 
Vatten .... 8.06 1 7.672. 
= CaS + ÖS. Om det salt, som afsätter sig ur 
den deliqvescerande syran, var lika sammansatt, 
kunde jag icke utröna, emedan det fäste sig så 
envist vid glaset, att det icke lät lossa sig förr 
än vatten tillkom. 
Det sura saltet, sedt under mikroskop, visar 
sig utgöras af korta , genomskinliga , färglösa pris- 
mer. Man betraktar det bäst i en droppa svaf- 
velsyra, ty i torr form omger det sig hastigt af 
deliqvescerad liqvid svafvelsyra. Lemnad på te- 
gelsten i öppen luft, återstår inom kort intet an- 
nat än neutral svafvelsyrad kalk i små porösa 
korn, sedan syran förenat sig med vatten ur luf- 
