110 
massan uppgiödgades åter och begjöts med kok- 
hett vatten, livarvid erhölls ännu litet kolsyrad 
talk. Ur lösningen härifrån utfällde nu fosfor- 
sy radt natron och ammoniak blott en ringa halt 
af talkjord. 
Jernoxiden liksom talkfällningarne undersök- 
tes på halt af kiselsyra , som äfven fanns uti alla. 
Likaledes behandlades den ursprungliga kiseljor- 
den med kolsyradt natron i kokning, hvarvid blott, 
några milligrammer talkjord förblefvo olösta. 
Fluor, äfvensom alkali eftersöktes genom sär- 
skilte prof, men funnos ej. 
Vattenhalten bestämdes på det sätt, att groft 
sönderstötta stycken af mineralet underkastades 
glödgning i en liten giasretort, hvars hals var 
utdragen till en fin spets och h vilken spets, sedan 
allt vattnet ur mineralet var aflagsnadt, tillsmäl- 
tes medan retorten ännu glödgade. Efter fullkom- 
lig afsvalning affilades spetsen samt vägdes tillika 
med retorten. Vigtsförlusten utvisade således vat- 
tenhalten. 
Att allt jernet i mineralet der befinnes såsom 
oxidul, slutar jag deraf, att vid den analys, som 
derå gjordes för att finna alkali, och sedan kisel- 
jorden genom ihisspatsyra \ ar bortdrifven och svaf- 
v elsyra sedan derå verkat ett par timmar, en tyd- 
ligt och bestämdt vitriolgrön lösning erhölls. 
Monraditen har sålunda på 10() delar gifvit: 
Kiseljord . . . 56,i7 syrehalt 29,it9 8 
Talkjord. ... 31,53 12,204 
Jernoxidul . . 8,56 1,949 
Vatten hI-,04 3,590 i 
