126 
Grön Vismutoxid. 
Framställningen af denna oxid är många 
svårigheter underkastad. Jag har redan nämnt, 
att det icke lyckats mig att utreda alla de om- 
ständigheter, af h vilka dess bildning beror. Så- 
som den med chlorsvrligt natron och salpeter- 
sjrad vismutoxid erhålles, är den, efter tvätt- 
ning med vatten, icke ren, och digererad med ut- 
spädd salpetersyra har den icke blifvit befriad 
fran alla främmande ämnen. 
Af kaustikt kali fc^rvandhis den till bnm. 
Salpetersyra löser den ganska långsamt, ehuru 
fullständigt, under det lösningen är färgad ljus- 
röd; denna färg visar sig till och med om värme 
blifvit använd och man en längre tid kokat. Af 
syra i underskott blir den eftei* långvarig dige- 
stion ljusare, under afskiljande af ett hvittbasiskt 
vismutoxidulsalt. Utspädd saltsyra löser den utan 
chlorutveckling; koncentrerad sönderdelar den till 
en del. Ammoniak utfäller ur lösningen ett »utt 
hydrat. 
Utan nåeon analys bör man kunna sluta, 
att denna oxids formel är 
J3i^=. 1773.S4 
= 300.00 
och dess alomvigt =2073.84. 
Den hörer till de svagt basiska oxiderna; 
ty med saltsyra ger den en gul chlorid och 
den ljusröda fäig, som salpetersyra bildar der- 
med, synes härröra af ett salpetersyradt salt. 
Detta bekräftas deraf, alt äfven de bruna oxi- 
derna visa deinia reaktion, ehuru icke lika be- 
stämdt som den gröna. Den ljusbruna oxidens 
lösning är svagt röd , den mörkbrunas något in- 
