13:^ 
behandlade kolsyrad vismut med l^ali och chlor- 
syrligt vatten i värme, fick jag en bi un oxid, 
som med salpetersyra gaf grön oxid. Den blir 
genom tvättning med vatten, i händelse koknin- 
gen nog länge fortfarit, fri från clilor, kolsyra 
och kali, har efter torkning i värme någon drag- 
ning i violett och håller ej någon vägbar hygro- 
skopisk fuktighet. Till analyserna användes; 
1) 0.175 gr.soragaf 0.164 gul oxid eller 84.22 p. c. metall 
2) 0.i5G7gr. som gaf 0.147 gul oxid eller 84.30p.c. metall. 
Formelm Bi^O" fordrar 84.18 procent metallisk 
vismut. Till färgen är denna oxid ganska lika 
den mörkbruna oxiden Bi'0*; men den skiljes 
från denna genom tvenne väsendtJiga omständig- 
heter: den ger med salpetersyra grön oxid; den 
ger med salpetersyra och salpetersyra dt silfver 
ingen brun lösning. 
Kännedomen af denna oxid är icke utan in- 
tresse. Man far nemligen stundom med chlor- 
syrligt natron, hvari man indrupit salpetersyrad 
vismutoxid, genom kokning en tegelfärgad massa, 
som, genom tillsats af kali, ger en brun oxid, 
hvilken med salpetersyra onisättes till grön. Detta 
antyder uppenbart, att föreningen Bi'0' bildat 
sig, ty den vanliga föreningen Bi'0* lemnar ej 
någon sådan. Vid beredningen af brun oxid ef- 
ter Jacquelins eller Stromeyers metod erhåller 
man ett preparat, som med salpetersyra än ger 
en grön, iin en gul oxid och ofta endast en klar 
lösning. Detta har tydligen sin grund deri, att 
antingen Bi^OS Bi'0*%ller Bi^O" utgjort hufvud- 
beståndsdelen i den bruna blandningen. 
Sammanställas nu de funna superoxid-oxi- 
derna, så fås följande kombinationer: 
