166 
härtill lägga att de till en stor del äro all-ätande, 
att de i allmänhet tyckas, bland däggdjuren, stå 
på den lägsta graden af djurisk utbildning, och 
att de allmänt utmärka sig genom egenheter uti 
Bäckenets benbyggnad. 
Genom allt detta af vi ka så väl Bestioice som 
Marsupialia i högsta grad från Ro f djuren med 
sina bestämda yttre former, väl utbildade yttre 
sinnen, och tydliga, ända till låret fria extremiteter; 
sina korta, krökta och af en hud sammanbundna 
tår; sin egna tandbyggnad, hvartill såsom hufvud- 
sak hörer, att de medlersta fram tänderna äro minst, 
o. s. v. Med ett ord: Bestioice kumia lika litet 
som Marsupialia sammanföras med rofdjuren, och 
visa långt mindre likhet med dem än med Glires. 
Nyhgen har den förmodan blif vit framställd "'•) 
att Nä!)bmössen tillbringa vintern i dvala; men 
att detta ej är förhållandet, kan på det bestämdaste 
försäkras. Hos oss ser man under hela vintern 
de hål genom snön, som vår lilla Sorex vulgaris 
gräfver, och h varje gång ny snö fallit behöfver 
man ej länge söka på våra fält, för att finna de- 
ras spår, hvilka stå nästan såsom harspår, men 
med alla 4 fötterne inom föga mera än ett tums 
vidd; de äro under denna årstid högst lätta att 
fånga i fällor, och ses ofta i skymningen löpa på 
snöskaren, hvarvid de genom sin hastiga rörelse 
och lilla tjocka kroppsform tyckas likna en liten 
rullande kula. Nu.sson har i Skandinavisk Fauna 
särskilt anmärkt om båda våra arter, att de äro 
rörliga under hela vintern, och Pallas säger om 
sin S pj§ma3us : "vagatur etiam hieme, ut omnes 
congeneres" (Zoogr. I p. 135). Att någon af de 
*) Uti Gucrins IMagazin 1842. 
