168 
torde dock egeiilligen ske för alt deraf bilda en 
bale i boet; men jag har ofta under snön sett 
flera fots långa sträckor af gången oqrdentligt be- 
lagd med agnskal, fjäll af kardborrar o. d. 
Fortplantningen tyckes förnyas flera gånger 
oni året, och ungarne framfödas i boet, vid mo- 
drens underjordiska gång. Öfver deras fortplant- 
ning, som ej synes vara noga känd, har Hr F. 
Meves, Conservator vid Zoologiska Riksmuseum 
i Stockholm, meddelat följande ganska upplysande 
iakttaijelser. Under en botanisk excursion vid Kiel 
i xlpril månad, hörde han ett ovanligt starkt och 
ihållande läte af Sorex fodiens från en vassbänk 
vid ett närbeläget vatten. Då han skyndade dit 
såg han någonting, som under en längre stunds 
förlopp rörde sig på ett ställe under nedfallne löf 
och torra säfstrån, på dyen. fjastigt grep han 
derefter, och fick i handen en Surex fodiens, med 
hvilken en annan följde, hängande vid det ganska 
långa genitale masculinum. Han lade dem båda 
uti sin växt-porteur, för att fortsätta observationen, 
och efter en stund åtskildes de; men ett par 
timmar efter hemkomsten befanns hanen hafva dö- 
dat och till större delen förtärt sin maka. En 
annan gång hade han tillfälle, att under en fjcrde- 
dels timma betrakta en S. fodiens ^ som ofta fram- 
kom ur sitt hål på en liten Ö, begaf sig genom 
vattnet, ej simmande, utan springande efter bott- 
nen, till det blott på några fots afstånd belägna 
fasta landet, hvarpå han sjelf satt, och hvarje 
gång hastigt nappade ett torrt, nedfallet pil-löf, 
hvarmed den begaf sig samma väg tillbaka, bä- 
rande det i munnen. Den lillämnade iakttagel- 
sen af boet och ungarne blef ty \ärr hindiad. 
Jag kiinner ej all någon annan beskrifvit dem. 
