169 
Geiiitalia äro hos båda de i Sverige före- 
kommande arterna ganska långa, och likna mycket 
dem hos Taipa. G. mascuhnum hgger vid fort- 
plantningstiden flera gånger böjdt under huden. 
Äfven Yagina bildar flera böjningar, och är fästad 
vid ett mesen ter ium. Deremot äro uleri båda 
cornua korta och försedde med ganska korta tubte 
Fallopii. Bäckenet omfaltar väl tarm och geni- 
talia, men är framtill öppet, utan sjmphysis pu- 
bis. Hos honan är det vidare öppet än hos han- 
nen. (S. vulgaris). 
De flesta, kanhända alla arterna af slägtet, 
gifva från sig en mer eller mindre stark, vanligen 
obehaglig lukt. Hos några större arter från Afrika 
och Indien är den starkt moschuslik och förorsakas 
af ett ämne som afsöndras ur en körtel, belägen 
bakom midten af h vardera kroppssidan, och som 
öppnar sig med en stor papill nästan som ett par 
spenar. Hos andra arter säges lukten härröra från 
glandulae anales. Yår S. vulgaris gifver under hela 
sommarn en högst vidrig lukt, som ej kännes un- 
der vintern. Lukten af honorna har synts mig 
vara i allmänhet svagare än af hannarne. Möjligt- 
vis är det denna lukt, som gör att kattor väl döda 
men ej äta näbbmöss. Utomordentligt stark är 
lukten af de större Indiska arterne, så att den 
länge kännes der ett sådant djur gått fram. Man 
tror allmänt i Indien, att denna lukt smittar vi- 
net i en korkad butelj hvaröfver en Sorex sprungit. 
Namnet mus araneus , som ofta,' men utan 
beskrifning nämnes af Phnius, anses vanligen till- 
höra näbbmössen, och har i sednare tider blifvit 
lämpadt till 2:ne de allmännaste arterna i medler- 
sta och norra Europa: S. russulus och S. vulgaris. 
(Sorex araueus L.) Af det som Plinius säger 
Lib. 3 Cap. 58 (något efter midteiij: "In Italia 
