247 
svansen Den iii plaltail och ternligeii tjock, 
till utseende näslan som en igel. Svansen är 
bredare och tjockare än hos nå^ot annat dägg- 
djuisslägte, nästan liksom hos ödlorna; den är 
alltid undertill platt. 
Alldeles egen för detta slägte är betäcknin- 
gen, som beslåi- af stora hornartade, fristående fjäll, 
i stället för här, på hela öfre delen och sidor- 
na samt hela svansen. Fj^illen ligga, liksom men- 
niskans naglar, fästade vid en temligen stor yta 
af huden, fiån h vilken de, på samma sätt som 
naglar, utväxa blott åt ett håll. Hos de nyfödda 
ungarne skjuter fjällets bakre kant knappt utöfver 
basalytans kant, uien den tillväxer hastigt och tyc- 
kes fortfara der med sä länge djuret lefver. Hos 
äldre exemplar äro de alltid längre i förhållande 
till bredden än hos yngre, och starkt slitna eller 
sönderbrutna i kanten. De ytoi-, från h vilka fjäl- 
len utväxa, äro träns verselt rhombiska; så breda 
som fjällen och omkring 3 gånger kortare än 
bredden, samt ligga, liksom hos fiskarna, nätfor- 
migt, tätt intill h varandra, sålunda, att fjällen 
bilda alternerande rader längsåt och sneda rader 
tvertöfver. Hnfvudets fjäll äro alltid små och 
något irreguliera, så att de endast kunna räknas 
efter de sneda tver-raderne; på kroppen sitta de 
högst regelbundet, och bilda vanligast 11 eller 
17 längsrader, af h vilka de öfre innehålla de 
största fjällen, men i sjelfva midtelraden äro de 
vanligen något smalare. Hos en del exemplar 
tillkomma dessutom 3 å 4 små fjäll, som bilda 
en liten egen rad nederst, vid h vardera sidan af 
buken, h varigenom radernes antal blir 13 eller 
19; ännu mera sällan saknas yttersta raden hos 
*) Jfr. Dalman, och Burt. 
