249 
h varom anteckningar finnas a( Dalman, Burt m. 
fl. och i CuviERS arbeten ■•*). Skelettet af en art 
finnes fullstäncli2:t afhandladt i Cuviers Ossemens 
fossiles. Uti de härjemle bifogade "Obser vationes 
osteologicae" har jag samlat några spridda under- 
rättelser om dess olikheter hos de särskilta ar- 
terna. Tiil de niärklii^aste egjenheterne för slä^- 
tet höra deras khifna nagel-leder (se pl. 4 fig. 
7 — 11), biisten på utåt synligt os lacrymale och 
till och med canaiis lacrymalis, den med Mjr- 
mecophaga gemensamma bristen på arcus zy- 
gomaticus, och den laka unrlerkäken samt egen- 
heten i bäckeiiels bildning; h vilken sednare äfven 
finnes hos Dasjpus. 
Dessa djur beskiifvas af alla, som sett dem 
lefvande, såsom ganska milda, h vårföre de ge- 
nast bli tama; troliirtvis slå deras sinnes- och 
själs-föimögenheter på en ganska låg ståndpunkt. 
Skrämde lulla de sig tillhopa såsom igelkotten, 
med nosen melhin framfötterna , och omlindade 
af svansen, till ett aflångt nystan, då de synas 
föga åtkomliga för rofdjui'. De kunna ej springa 
fort, men giäfva med så mycket större färdighet; 
de skola till och med kunna i ögonblicket gräfva 
sig ned i en af solhettan hårdnad jord. Af Va- 
LENTYNS beskrifning (se nedan 1726) skulle man 
kunna sluta, att de lefde såsom mullvaden, i un- 
derjordiska gångar, h vilket dock tyckes motsägas 
af deras yttre utseende och foda; sannolikast är 
väl, att de tillbringa dagen h vi lande uti hålor 
som de gräft, och ströfva omkring under nallen. 
Deras föda skall endast utgöras Termiter ^^W^x 
*) En högst märklig, egen afdelning af magen, som 
alltid innehåller en stor mängd Ascarides, beskrifves, 
hos en obestämd art, af Whitefield (se nedati 1830), 
och af GouYE (1703). 
