284 
indtil imellem Timeriie 12 og 14, da den ätter 
har et Minimum, hvilket dog ikke ligger saa 
la vt, som det foregaaende ved Ti men 22. Der- 
paa tilrager den igjen nogle Scaladele, indtil den 
imellem Timerne 15 og 18 har naaet sit andet 
Maximum, og endelig aFtager hurtigt indtil Timen 
22, da den har naaet sit laveste Minimum. Imel- 
lem Timerne 1 og 2 og omtrent ved Timen 16 
har S^, sin Middelvcerdie = S. Aarsagen til denne 
Variation maa vgere en magnetisk Kraft, som ved 
Timen 22 streber at bevcege enhvei' Partikel af det 
nordlige maonetiske Fluidum i Maonetstaven mod 
Syd,og ved Timen 6 mod Nord, og hvis Retning 
i de övrige Timer gjör andre ^ inkler med den raag- 
netiske Meridian. 
Anstiller man lignende lagttagelser med Uni- 
filarmagnetometeret, og ha ve ved dette S^, S^^ 
S , . . , S , S samuje Betvdnins: som ovenfor, saa 
\il man finde, at S^^ har sin störste ^ a^rdie imel- 
lem Timerne 19 og 20, sin mindste ^ ^erdie imel- 
lem 1 og 2 og sin Middelvcerdie omtrent ved^ 8 
og 22. Her antages, at ved Bifilaret Magnetsta- 
vens Nordpol vender mod Vest, og at paa begge 
Instrumenter Scalaens Inddelin^^ »aaer fra venstre 
mod höjre Side, saa at en Tilvext af Tallet 
ved begge Instrumenter betegner Magnetstavens 
Bevae^else til samme Side som Solens daijlio-e Be- 
vaegelse, altsaa en Forögelse af den horizuntale 
Intensitet, og en Aftageise i Magnelnaalens vest- 
lige Misvisning. Altsaa er ved Declinations-Mag- 
netometeret S^^^ — S en positiv, — en negativ 
Störrelse. Ileraf fölger, at den Kraft, som frem- 
bringer den daglige regehucessige Variation, maa 
straebe at bevtVge enhver Partikel af det nordlige 
magnetiske Fluidum i Magnetslaven mod Öst, 
naar // = 2(), og mod Vcst, naar 7^ = 2. 
