311 
hvö!/s = 8.206, e= 11.032. Da ved disse laglla- 
gelser yo=12, saa fiiides g'= 8.802 Scaladele; og 
da MidtlehaljeL at Intensiteten ved h vert af Maane- 
skifterne er uddraget af 30 Dages lagttagelser, 
saa faaer man den midlere Usikkeilied ved hver 
af disse Vcerdiei", ved a t dividere s' med Qva- 
dralroden af 30; den bli\er allsaa = 1.607 Scala- 
dele. Nu er den störste ohserverede Forskjel 
= 460.250 — 456.858=3.392, og den halve Forskjel 
= 1.696, il Vilket saa godt som inlet överstiger den 
midlere Usikkerhed, Heraf föiger allsaa, at maii 
af denne Differenis endnu inlet med Sikkerhed 
kan slutte. Skidde man straengere undersöge denne 
Opgave, om Maanens indliydelse paa Intensilelen, 
maatle n>an lage Middellal af alJe Intensiteter 
paa de Dage hvor t har samme Vaerdie i liele 
Maanens OridobsLid f. Ex, fra 30 til 30 Grader, 
og behandle disse Vaerdier eller SancLsynligheds- 
Calcnlens Regler, Men denne Möje vilde ikke 
iönne sig, nndlagen ved en långt större Obser- 
valionsiaekke end den neervjerende. Og ere lagt- 
tagelseine ikke, som her, rediicerede til en con- 
slant Temperatur, saa vi I en saadan Undersö- 
gelse ikke lede lil noget Resultat. 
Vi ville nu gaae o ver til a t undersöge Lo- 
vene for de daglige periodiske Variationer, De 
Middellal, som Hndes i nederste horizonlale Rad 
af Tabelleine 1, vilde nöjaglig udlrykke den dag- 
lige peiiodiske Vajiation, ifald de vare alde- 
les befriede for Ind virkningen af de ureoel- 
maessige Undulationer. Er der i en eid<ell Time 
observeret en Intensitet, som afviger flere Hun- 
dredre Scaladele fra den foregaaende og eftei föl- 
gende, saa vil denne aldeles forstyire Middellal- 
