364 
lyckades denne att bli f va anställd såsom enskilt 
lärare i Professoren Hol^ibergsons hus, och blef 
af Holmbergsons lärorika unifjäno^e ä2:£:ad till den 
ihärdiga arbetsamhet, som sedan följde honom 
genom hela hans lefnad. 
Han erhöll 1803 Phil. Magistergraden i Up- 
sala och antoo kort derefler tillbudet af då va- 
o 
rande Svenske Ambassadören i Petersburg, Grefve 
v. Stedtngk, att derstädes öfvertaga undervisnin- 
gen af dennes barn. I denna nya verkningskrets, 
der han hade tillfälle att betrakta verlden från en 
förändrad synpunkt och att vinna en större er- 
farenhet deraf, än som vanligen tillfaller män af 
lärdora , förblef han ganska länge. Å ena sidan 
utvecklade Tannströ^i en ovanlig förmåga att un- 
dervisa och leda unga sinnen, h vilken af Grefve 
v. Stedingk i fullt mått insågs och värderades, 
och å den andra ville den förtjenstfulle läraren, 
innan han fulländat det gifna uppdraget, icke 
lemna ett hus, der han åtnjöt allt livad han 
kunde önska och omfattades med allt det förtroende 
och den välvilja Grefve v. Stedingks allmänt hög- 
aktade ädla karakter hade att erbjuda. 
Under tiden hade åren iljtt och Taxnströii 
befann sig i en ålder, du andra unga män van- 
ligen beträdt den tjenstemannabana , åt h vilken 
de ämna sin fiamtids verksamhet. Tannströ^i 
hade icke bestämt sig för någon och den tid han 
an vänd t på andras undervisning hade icke ens 
förvärfvat honom några inom läroverket till be- 
fordring gällande tjenstår. Men då, kort der- 
efter, en lärare skulle utses åt då varande H. K. 
H. Arllursten, JOSEPH FRAiNZ OSCAR, gjorde 
Grefve v. Stedingk gällande sin mångåriga erfa- 
renhet af Tannströ^is mer än vanliga skicklighet 
för eU så bcskafladt kall och den blifvande Kongl. 
