9 
salpeter, som den kan återföras ur detta tillstånd, 
hvilket vi kunna utmärka med Cr/3. 
Deremot, om man reducerar en från vatten 
och oxid fri chromchlorid med kalium, så får 
man en äfvenledes grå, pulverfor mig metall, som 
väl icke oxideras af kokande vatten, men som 
emellan + 200^ och 300^ tänder si^: och förbrin- 
ner med mycken lifiigbet till grön chromoxid, 
och som med rask 2:asutveckiiu£: löser sis: i salt- 
syra. Den är då Cvot. 
Här hafva alldeles samma förhållanden rum, 
som hos kiseln, och med dessa följa också öfver- 
ensstämmande förhållanden emellan chromoxiden 
och kiselsyran. Vi hafva en grön chromoxid lös- 
1ig i syror, som, likt den lösliga kiselsyran, vid 
en högre temperatur öfvergår till olöslig, lik den 
glödgade kiselsyran; men dervid inträffar vid öfver- 
gången, hvad vi ännu icke lyckats iakttaga hos 
denna, ett lifiigt eldfenomen, som karakteriserar 
denna öfvergång äfven hos många andra kroppar. 
När chromoxiden i denna modifikation är kristal- 
liserad, så skär den glas likasom den kristallise- 
rade kiselsyran. Denna modifikation af chrom- 
oxiden är känd i föreningar, ej endast med svaf- 
velsyra utan ock med flera baser och alla dessa 
hafva samma indifferans emot reagentia på våta 
vägen, som både Cr^G och den glödgade oxiden. 
Men hos chromen känna vi dessutom föreningar 
af Gr/3 med andra kroppar än syret. H. Rose har 
ådagalagt att" chromchloriden i fast form kan fås 
i båda tillstånden. Utseendet är detsamma, men 
den ena är lättlöst i vatten och sönderdelas lätt 
af reagentia, då deremot den andra är olöslig och 
motstår inflytelsen af reagentia vid lägre tempe- 
ratur. Det är klait att vi hafva en chlorid af 
Gröt och en af Gr/S. 
