10 
Men chromoxiden har, utoiii fie två nu an- 
förda isomeriska Lillstånden, ännu ett li edje , iieni- 
ligen det hvaii den ger ett blått hydrat och roda 
eller vioieLta sal ter med syrorna, h varur den på 
våta vägen öfvergår till tillståndet af grön oxid, 
som ger gröna salter, vid en temperatur som ej 
behöfver gå till + 100^ I koncentrerad lösning 
återgår den på tidens längd från grönt I ill rödt. 
Beror väl detta tillstånd af ett tredje allutropiskt 
tillstånd hos chromen, som ännu är oss obekant, 
eller af andra omständigheter? 
H varken i chromsyian, eller i någon af dess 
hittills kända föreningar med baser, har nian an- 
ledning att förmoda chromen vara i tillstånd 
af Cr^. 
Tit an företer alldeles det samma som chrom. 
Oföränderligheten af de \id högre temperaturer 
bildade röda titan kristallerna , så väl i glödguing , 
som vid behandling med kungsvatten är bekant. 
Men titan, reducerad vid lägre temperatur, på det 
af H. RosE upptäckta sätt, af titanchlorid med 
vatlenfri ammoniak, tänder sig vid u])phetLning 
och förbrinner med litli«het till titansyra, oxide- 
o X,' 
ras i kokning med stark salpetersyra och upplöses 
lätt af kungsvatten. 
Titansyran har sina t\enne dereniot svarande 
isomeriska m -dilikationer , och öfvergår fran den 
lösliga till den olöshga , likasom chromoxiden, 
under frandu ingande af ett eldfenomen. 
Talltalen reducerad med kalium och med 
kol, har icke sådana skiljaktigheter, som med be- 
stämdhet låta förmoda att den befinner sig i olika 
allotropiska tillstånd. Den med kol i hög tem- 
peratur l educeratle fordrar \äl både cu högre tem- 
peratur för att tänihis och en fortsatt vttie uj^p- 
liettning for att förbrännas, då den med kalium 
