14 
sammanrifves med en afpassad mängd svafvei, 
så förenas de, efter Böttgers erfarenliet, med eld- 
fenomen till svafvelkoppar. Om kopparoxiden der- 
emot reduceras af vät gas i glödgning, ehuru långt 
under den temperatur, hvari kopparen mjuknar 
eller begynner smälta, så behåller sig kopparen 
alldeles oförändrad i luften under år och låter 
icke, utan biträde af yttre värme, förena sig med 
svafvei ■'■). Jern, kobolt och nickel, reducerade 
med vätgcis i en temperatur under glödhetta , 
tända sig efter afsvalning, då de komma i luften, 
och fäller man dem genast i vatten, för att und- 
vika antändning, så tända de sig, när de efter 
upptagning begynna torka. Då detta jemföres 
med förhållandet af i glödgning reduceradt jern 
och med jern i det tillstånd då det, såsom ledare 
af en hydro-elektrisk ström, ger syrgas utan att 
oxideras, så vill det väl se ut, som härröide dessa 
olikheter i egenskaper från något annat än endast 
skiljaktighet i mekaniskt tillstånd. 
Då fosforsyrad jei noxid reduceras med kol i 
blästerprof, så får man, såsom bekant är, en re- 
gulus af fosforjern. Båda beståndsdelarne deri 
höra till dem som hafva stort föreninosbecjär till 
syret, och produkterna af föreningen med syret 
hafva en utmärkt benäirenliet till önisesidi": för- 
enins:. Det oaktadt oxideras denna förenin"; vt- 
terst svårt i glödgning, angripes alldeles icke af 
utspädda syror och det fordras, för alt oxidera 
den med salpetersyra, att denna är ganska stark, 
*) Jai> l)or vid tlolta tillfdlle äfven i minnet återkalla 
det tillstånd, livari kc^ppar (örsättes ginom lindrii^ 
gtödgning i en fortfaiande ström af ammoniakgas. 
Den är efter afsvalning ljusgrå, ytteist skör ocli har 
kornigt l)rolt. Det liar visserligen utseende af en 
egen allotro}>isk niodilikation. 
