15 
fosforjernet reduceradt liil fint pulver och ntt 
blandningen utsattes för en långvarig kokning. H var- 
ken fosforens eller jernets egenskaper aro här igen- 
känliga. Förändringens orsak kan icke ligga i 
deras förening; emedan deras benägenhet alt i 
oxideradt tillstånd fortfaiande behålla sig förenade, 
snarare, efter vanliga förhållanden, borde öka 
föreningsbegäret till syret, den måste ligga i nå- 
got annat, och man kan svårligen gissa på 
något sannolikare, än ett förändradt allotropiskt 
tillstånd, likartadt med dem som vi med ut- 
märkt hos kiseln, chromen och titan. Men om 
detta är en riktig slutsats, så följer deraf att 
detta allotropiska tillstånd, äfven då det i våra 
försök icke kan frambrino:as hos de isolerade 2:rund- 
ämnena, dock låter framkalla sig i föreningar. 
Mangan har, såsom bekant är, efter reduktion 
med kol i ässja, den egenskapen att oxidera sig, 
utan biträde af yttre värme, både i luften och 
med vätgas-utveekling i vatten. Men SefstPcÖm 
har gjort den märkvärdiga upptäckt, att om det 
reduceras tillsamman med kiselsyra, så att man 
får en förening, som håller 6 till 8 procent kisel, 
så bildar det en regulus, till utseendet ej af vi- 
kande från den vanliga, som icke allenast saknar 
dess förut anförda egenskaper, utan som uthärdar 
glödgniiig utan att oxideras och som icke angripes 
af kokande kungsvatten. Med en så öfvervägande 
halt af mangan, kan denna bristande syrsättlighet 
icke tillskrifvas det mekaniska skäl, att en kisel- 
syre-hinna bildas, sonj skyddai- det underliggande, 
ty en mycket kiselhalligare platina låter lösa sig 
i kun2[svatten. Den lis^^er i materiens förändrade 
egenskaper och det viil då synas, som hade ki- 
seln, i dess tillstånd af Si/3, den förmågan att öf- 
verflytta mangan i tillstånd af Mn/3, vid en tempe- 
