16 
ratur, hvari mangan ensam behåller sitt primitiva 
allotropiska tillstånd. 
Men om detta kan inträffa med den leguli- 
nislia mangan, så bör denne hafva en deremot sva- 
rande oxidid, hvari Mnp är radikal, och kisel- 
syran med Si/3 till radikal, bör kunna försätta 
äfven mangan-oxidulen i detta tillstånd och såle- 
des frambringa en fullkomligt indiff^erent kiselsjrad 
raanganoxidul. Derigenom uppgår ett ljus öfver 
naturen af den nativa, röda mangankiseln, Mg^iSi-, 
som är fullkomligt indifferent för åverkan af de 
starkaste syror, äfven då salpetersyra tillkommer 
såsom högre oxiderande. 
Man kan der vid icke förbise, att hvad som 
är möjligt med en metall, som hörer till de elektro- 
positivare vetenskapen känner, också bör kunna 
inträff*a med andra lika elektropositiva eller elektro- 
positivare, och vi hafva då en förklaring af de 
många silikater med starka baser, sådana som al- 
kalier och alkaliska jordarter, manganoxidul, jei d- 
oxidul m. fl., h vilka äro fullkomligt indiÖerenta 
emot de starkaste reagentia, h varmed de på våta 
vägen behandlas. 
Deraf skulle då följa, att alla grundämnen 
kunna hafva ett allotropiskt tillstånd, som svarar 
till de här omtalade och med bestämdhet kända 
C/3, Sip, Cr/3 och Ti,3, men att, om det ock icke 
lyckas att frambringa detta tillstånd hos det iso- 
lerade grundämnet, så kan det dock uppkomma 
då det befmner sii^ i förenin^r med ett annat qrund- 
ämne, som lättare låler bringa sig i detta till- 
stånd, när de omständigheter inträfla , som försätta 
detta sednan? grundämne i det tillstånd, som vi 
utmärka med ^3. 
Få 
