20 
äret återvände till Tlirondljjeni ; dit återkommen, 
tog jag vägen geiioiii Guledalen, öfver Dovrefjäll 
samt ned is^enom Guldbrandsdalen och vidare »e- 
nom Land, Jiadeland och Pungerike till Chri- 
stiania, efter att hk väl förut ifrån Lillehammer 
hafva gjort en omväg vesterut öfver Filefjäll till 
Leirdalsören och Justadalen vid Lognefjorden, så 
att jag då på trenne särskilta punkter hade öf- 
verstigit den stora fjällryggen. På alla ställen, 
som jag sålunda besökt, har jag alltid på de fasta 
berghällarne, der ytans beskaffenhet det tillåtit, 
kunnat upptäcka räfflor samt urskilja, huru en 
sida af hällen är afrundad och liksom slipad, 
under det den motsatta stupar med mer eller 
mindre branta och skarpkantiga afsalser; så att 
detta fenomen, förut observeradt i Sverige, således 
är allmänt för hela den Skandinaviska halfön. 
På Spitsbergen deremot kunde ingenting i detta 
afseende observeras; ty bergen bestå der af en- 
staka spetsiga käglor, h vilkas ytor äro förvittrade 
och betäckta med nedrasade stenar, så att all un- 
dersökning är omöjlig. 
Hvad riktningen af läfflorna angår, så är den 
mycket olika på olika ställen och tyckes i all- 
mänhet rätta sig efter fjällryggens sträckning, så- 
som de observationer jag går att anföra närmare 
skola utvisa. Jag måste likväl på förhand till- 
kännagifva, att dessa observationer ingalunda äro 
på h varje ställe utförda mod all den noggrannhet, 
som endast genom en detaljerad undersökning af 
hela nejden kan erhållas; hvartill skulle erfordrats 
en mångdubbelt längre tid, än jag haft att an- 
vända på resan. Svårigheten att göra rält nog- 
granna obsersationer ölver rälHornas riktning är 
ock mycket slörre i INonige än i Sverige, i h vil- 
ket sednare land, såsom mindre berqi<>t, man är 
