71 
2:o Sorex pygmaeus. Pall. 
Artm. Hufvudet långt, med långspetsig nos; dess längd 
något mindre än halfva kroppens från nosspetsen 
till annsl; det förra 21 millim. (H")? tl^" sednare 
48 (Ifl")? — afståndet mellan ögat och nosspet- 
sen förhåller sig till detsamma mellan ögat och den 
yttre öronöppn ingen = 4:3, det förra 8 mil lim. 
det sednare 6. Svansen lika lång som afståndet 
mellan ögat och svansroten, i proportion till krop- 
pen oformligt tjock. 
Synon. S. pygmaeus, Pall. itin. III. append. p. n. 
exilis, Gmel. 
S. minutus, Laxm. Sib. Br. p. 72. 
Lin. syst. XII. I. p.73. sp. 2. Penn. Syn. p. 481. n.343. 
S. minimus (GeofFr. ?) 
Kroppen smal och spenslig. Färden', of van, 
på ryggen och hufvudet mörkt hrungrå, på huf- 
vudet dock mera stötande i giålt; på sidorne nå- 
got ljusare, oraärkHgt öfvergående i de undre de- 
larnes gråhvita färg, som sträcker sig långt upp 
på sidorne; på den öfre sidan af svansen lik ryg- 
gens; hakan, halsen, bröstet och magen gråhvita, 
h vilken färg sträcker sig upp under ögonen; den 
öfre sidan af nosen med ett långsgående streck af 
mörkare hår, som sträcker sig ända till nosspet- 
sen; sidorne af nosen ljusare, tätt besatta af vi- 
brisser, af h vilka de bakersta räcka till öronen; 
desse äro hvite, vid den öfre kanten bevuxne med 
gråbruna hår; fötterne gulhvite; svansen på undre 
sidan vid roten hvitaktig, glänsande, sedan allt 
mörkare mot spetsen. Håret i proportion mindre 
fint och jemt än hos S. vulgaris. Den täta hår- 
beklädnaden sträcker sig på extremiteterne blott 
till midten af antibrachium samt till knäleden; 
derefter äro benen och fötterne slest be väx te af 
ljusa, fina hår, som på de bakre fötterne, samt 
