80 
skiljda arter. Men icke allenast arternas karakte- 
ristik lider af många brister då uppmärksamhet 
på organernas väsendtligare formskillnader åsido- 
sattes. Sä framt icke kännetecken hämtas af de 
väsendtligare partiernas skiljaktiga bildning och 
form, kunna icke de högre och underordnade grup- 
perna urskiljas; och när åter dessa icke blif vit ur- 
skiljda, blifva afvikelser från naturens sanning 
oundvikliga i den systematiska uppställningen af 
arteinas kedja. Då åtskilliga arter söndras från 
den krets, till hvilken de s^enom sin kroppsbild- 
uing höra, och ställas i saraband med arterna af 
en annan grupp eller till och med inblandas mel- 
lan dessa; fördunklas derigenom begreppet om båda 
dessa kretsar af naturföremål, och den bild af 
djuren, som diagnoserna skulle framställa, blifver 
sväfvande och osäker. Man kan häraf lätt förklara 
h vårföre t. ex. Notiphila ohscureUa Fall. och No- 
tiphila ^labricuhi Fall. nästan allmänt blifvit 
misskända af de dipterologer , som saknat tillträde 
till original-exemplaren i Professor Fallens sam- 
ling. Utan att anmäika den helt egna kropps- 
form och ausigtsbildning, som närma dera till 
slägtet Psilopa Fall., hade Prof. Falléx ställt 
dem raid t ibland arterna af en annan grupp. Hy- 
drellia Macqu. , der ingen entomolog kunde föran- 
ledas att söka dem, då deras skiljaktigheter från 
arterna af drellia oan»ka starkt falla i öijonen. 
De representera äfven i sjelfva veiket en egen 
grupp, helst inom sLigtet Psilopa. Men arterna 
af denna gruj^p fnnias hos både Meigen och Mac- 
QUART utan någon ordnande regel inblandade mel- 
lan ar tema af HydreUia Macqc; och följden deraf 
har blifvit, dels alt begreppet om den sistnämda, 
inom sig väl begränsade gruppen , icke kunnat fixe- 
ras 
