81 
ras geiiom karakterer af de väseiidlliga skiljaktig- 
heter, som uteslutande bestämma den, dels att 
arterna ömsesidigt öfver hvarandra sprida ett dun- 
kel, som gör dem oigenkänliga och deras syno- 
nymi outredlig. Notiphila Macqu. och Meig. (i 
Supplem. VII. Zweifl. Ins.) är en ganska naturlig 
grupp, redan antydd af Prof. Faixén. Men dess 
begrepp sönderstyckas och upplöses, om man an- 
tager det äfven af Macquart godkända slägtet 
Dichoeta Meig., som blifvit bildadt af Notiphila 
caudata Fall. ensam blott med afseende på de 
ovanliga bihang, med h vilka hannens bakkropp hos 
denna art är försedd. Ty honan af denna art är 
till alla partier så fullkomligt öfverensstämmande 
med gruppens öfriga arter, att icke ens någon 
tanke skulle kunna uppstå om dess afsöndring 
ifrån dem till en annan grupp. Bakkroppens bi- 
hang karakterisera således här endast arten. No- 
tiphila cBnea Fat.l. synes vara okänd utom Skan- 
dinavien. Genom ansigte, mundelar och propa- 
gations-apparat, representerar den också tj^p för 
en egen grupp, af hvilken Sverige har flera, hit- 
tills obeskrifna arter. Om dessa väsendtliga par- 
tiers form varit angifven, så skulle denna art 
omöjligt kunnat, i Meigens uppställning, få plats 
bland de Notiphilae Fall., dem Meigen i hufvud- 
saken ganska naturenligt sammanställt i en egen 
grupp, men icke lika välgrundadt öfverfört till 
slägtet Ephydra (Zweifl. Ins. VI, 121 o. f. Ephy- 
dra, afd. C, c.) Ty från dem är Notiph. öenea i 
alla partiers form alldeles skild, och äger med 
dem knappt något annat gemensamt, än den nä- 
stan nakna antenn-setan. Men antenn-setan, som in- 
om Ephydrin-familjen blifvit begagnad såsom grund 
för aldelningar under slägtena, äger för detta än- 
K. V. Ahacl Handl 7843. ^ 
