91 
yttre betäckning och baklill iikasom afstympadt. 
Denna praelabri bildning bestämmes tydligt af 
ansigtets form och hufvudets mindre djuplek mel- 
lan detta och bukhufviidet. Ty dessa flockars an- 
sigte är blott i midten föga buktigt, men mot 
sidorna näslan plant, och har betydlig bredd; 
h varigenom hela hufvudets bredd på tvären blir 
betydligt större än dess djuplek. Prcelabrum krö- 
ker sig i spetsen efter ansigtets rundade mellan- 
stycke, men böjes deremot icke utefter dess plana 
sidostycken, och får derigenom betydligare afstånd 
från hufvudets sidor än hos Ephydrfe med jemt 
rundad munöppning. Den mindie rymlighelen 
mellan ansisjtet och hufvudets baksida hindrar 
dess förlängning bakåt. Att dess främre krökta 
del framskymtar i midten af ansigtets brädd 
(Fig. n, c), härleder sig icke deraf, att praelabrum 
bar någon större längd framtill, utan deraf att 
ansigtets brädd är bredt urrundad, ej rak såsom 
hos Ephydrae. Då munöppningen är mer eller 
mindre hopdragen, antingen genom inböjning af 
sidokanterna, såsom hos Hjdrellia Macqu. eller af 
liela dess omkrets, såsom hos Notiphiice af den 
fjerde gruppen {Philj^ria i gruppfördelningen), 
så blifver prcelabrum under djurets lefvande till- 
stånd helt och hållet cloldt inom munöppningen, 
och framträder blott med spetsen nedom kanten 
af epistoma, efter djurets död då sugröret blifvit 
nedfäldt. Ochtera har en på sidorna samman- 
dragen , men bakåt förlängd munöppning, i främre 
bräddens midt djupt urskuren; dess praelabrum, 
som inåt är helt lågt, förlä nges derföre framåt 
med en tunglik flik, som framskjuter i epistomats 
urskurna brädd (Fig. i, c) till betäckning för den 
blottade spetsen af palperna (yö, p). Såsom dessa 
exempel, för hvilka bekräftelse kunde hämtas från 
