92 
alla familjens grupper, lilli äckligt torde ådaga- 
lägga, står alltid praelabri stälJning och form i 
ett nödvändigt förhällande till ansigtets form, 
hvaraf den så kallade munöppningen (apeitura 
oris) hufvudsakligast beror. Vid gruppernas bild- 
ning bör derföre afseende fästas på denna mun- 
del i saraband med ansigtets och munöppningens 
form. 
Piedan är antydt att pr^elabrum nedsänkes 
och blir antingen helt och bållet eller till en del 
sjailigt nedom ansigtets brädd, då sugröret ned- 
fälies. Detta inträffar åtminstone med alla de ar- 
ter dem jag haft tillfälle att observera, och kan 
otvifvelaktigt anses gälla för hela familjen , då en- 
dast ganska få arter ej äro af mig sedda i lef- 
vande tillstånd. Den hinna, med h vilken sug- 
rörets stam sammcinhänger vid hufvudels inre 
betäckning, är elastisk. Då sugröret dragés bakåt, 
utsträckes hinnan genom denna rörelse, och stam- 
men dragés tillika något tillbaka samt nedsänkes, 
hvarigenom äfven dess kant (praelabrum) kommer 
att sänkas. Man kan tydligt märka denna hin- 
nans utstiäckning, om man betraktar de rörelser 
djuret gör med sugröret sedan det är fästadt på 
nålen, då det än nedsänker än mot stammens 
urhålkning infäller detta rör. När djuret är dödt, 
finnes sugröret ofta nedsänkt, och ju mera det 
blifvit tillbakadraget, desto mera framstånde fin- 
ner man då prseiabrum i eller nedom munöpp- 
ningen. 
Det tillhör en foitsatt forskning, att utreda 
b vad värde må tillkomma den mundel, på h vil- 
ken uppmärksamheten här blifvit fästad, säsoni 
distinctivt kännetecken hos andra Dipter-familjer. 
Ty bland dem gifvas äfven andra, hos h vilka 
den är tern ligen utbildad t. ex. Heteromyzides , i 
