93 
olika grad hos olika genera. Kanske clA torde 
visa sig, att den starkare utbildningen står i för- 
hållande till djurens vistelse på en fuktigare lo- 
kal. Men mitt syftemål har endast varit, att 
framställa detta organs förhållande hos Ephydri- 
nsc, h vilka dock framför alla öfriga familjer äga 
det tydligast utveckladt. 
jäbdomen och Tegumenta Genitalium. 
A.f Professor Zetterstedt är redan anmärkt, 
att Ochtera icke har 5 bukringar (segmenta ab- 
dominis), enligt Meigens uppgift , utan 6 '"'). Men 
en noggrann undersökning af nästan alla de Sven- 
ska arterna och deras båda kön, har ledt till det 
resultat, att det för Ochtera anmärkta antalet af 
bukringarne gäller för hela familjen i allmänhet, 
och att detta antal, äfvensom de eftersta buk rin- 
garnes läge och form, står i ett bestämdt, nöd- 
vändigt förhållande till propagations-redskapens 
läge. Strukturen af bakkroppen (abdomen), utgör 
således något för hela familjen karakteristiskt; 
och vid närmare granskning besannas den förmo- 
dan, som vid jemförelse af arterna snart måste 
uppstå, att deras egendomliga karakter an ty des 
af bestämda skiljaktigheter i bukringarnes bild- 
ning. Äfven för diagnostiken igenfinnas ej sällan 
ypperliga artkännemärken, ehuru egentligen ut- 
märkande han-könet, i proportionerna mellan 
bukringarne, hvilka bero af kön-lemmarnes läge. 
Om Ephydrinernas abdomen jemföres med 
Anthomyzidernas, så befinnes en betydlig skilj- 
aktighet icke blott i antalet af bukringarne, utan 
äfven i proportionerna mellan ringarne inbördes. 
*} Insecta Lapponica pag, 715. 
