104 
limmad iippöfver den smala orbila ocali. Ännu 
mer i ögonen fallande är gränslinien då den bil- 
das af en upphöjd fåll, såsom hos Ochtera, — 
Epistoma eller det egentliga ansigtet, är hela det^ 
inom denna linea eller fåll innefattade, inre fäl- 
tet af ansigtet ned till mun-öppningen. Såsom 
dess delar urskiljas: Fröns (pannan) och Partes 
epistomatis lon^itudinales (epistomats läogd-afdel- 
ningar). Fröns är ansigtets öfversta del, på hvil- 
ken antennerna hafva sitt fäste, skiljd från hjes- 
san af den insänkta lineen, ofta i öfversta bräd- 
den mot vertex urnupen. Den har merendels 
samma färg, som hela det öfriga epistoma. Men 
hos några arter är dess öfversta del ofvan anten- 
nerna, blekare — merendels hvit — och bildar 
en macida frontalis (pann-fläck), som dock icke 
är begränsad nedåt, utan sammanflyter med epi- 
stomats färg. Det större fallet af epistoma, ne- 
danför antennerna är genom två sulci longitudi- 
nales (längd-fåror) afdeladt i tre partes lon^itudi- 
nales. ^låo-ydvlievndi, Partes låter alesj mellan epi- 
stomats längdfåror och den begränsande intryckta 
lineen eller fållen (Fig. i och n, /, t) ligga in- 
vid orbita ociilorum och äro nästan plana, lägre 
än epistomats mellersta afdelning. Af denna af- 
delnings form bestämmes äfven deras; ju mera 
kon v ex t utvidgad den är, inom desto trånga re 
utrynmie insk l änkas de. Pars intermedia, epislo- 
mats mel lanstycke, utgör dess mellersta konvexa 
del mellan längd-ftnorna (e^ e); och då det är 
omgärdadt af de båda sido-afdelningarne , torde 
det till åtskillnad från dem, kunna benämnas 
area epistomatis iutermedia. 
Sådan är ansigtets typiska bildning. I sjelfva 
verket saknas också aldrig hos Ephydrinae h val- 
lien sidci lon^itiidinales ellei^ Unea impressa epi- 
