no 
af olika färgskiftning mot fläckens, åtminstone i 
djurens lefvande tillstånd. Oni vertfx är metal- 
lisk glänsande, hafva dock sidobanden oftast sam- 
ma färg; men den mellanliggande triangelformiga 
fläck-en skiljer sig då tydligt fi ån dem genom en 
begränsande inti-yckt linea. Sidobanden (Imece 
laterales ) äro, till följe af fläckens form, bredast 
framtill; och deras figur nästan vii^glik med spet- 
sen vänd bakåt. Hos HjdrelUa, som ofia har 
sidobanden af mvcket möikare fäig än den mel- 
lanliggande fläcken, hvarigenom de ej sällan blifva 
för ai terna karakteriserande, förenas de stundom 
genom en smal linea af deras egen mörka färg, 
som går utefter främre brädden af vertex, of van- 
för dessa arters med hvitt eller gult färgade rna- 
cula f rontalis. 
Hjessan är försedd med borstlika hår. De 
hafva sin plats på sidobanden nära ögonen och 
på bakkanlen af hjessan, dels nära ögat, dels 
på den upphöjning vid bakkantens midt, som 
omgifver de tre ocellar-punkterna. De stå sym- 
metriskt ordnade, partals motsvariga på båda si- 
dorna af hjessan, h vardera paret i en bestämd 
lutning mot h varandra inbördes, eller utåt öfver 
ögonen eller inåt öfver pannan. Men hos de fle- 
sta grupperna öfverensslänima de både i antal 
och ställning; och erbjuda då intet karaktei istikt. 
Deremot är det anmärknino:svärdt, att den ned- 
stupande delen af vertex saknar alla borstlika 
hår, h vilka då tätare samlas mot hjessans öfver- 
sla kant; och delta blif\ er , i jemförelse med bor- 
stens noiniala ställning hos de öfriga grupperna, 
karaktei istisk t för Psilopa och Disconiyza j i sam- 
ma mån mera, som veitex äi' mera brant ned- 
stupande. 
