117 
(margo inlesior). Denna liik ma benämnas lobii- 
ias ala^ j och de vingar, hos hvilka den är tydligt 
utbildad: alce lobulata^. Den hörer till vingens 
noi mala byggnad, och fimies derföre hos de flesta 
tvåvins^ade insekter temlii?en stor och utmärkt, 
men framför allt hos dem, hvilkas flygt är hög 
och snabb. Dä vingen h vilar, ligger /cÅw/^^^" upp- 
fälld mot sidan af scutelluin, h vilket läge den icke 
skulle kunna intaga, så framt den ej genom in- 
skärningen vore skild från vingens inre kant. 
Hos de Ephydriute, som ega lobulus bestämdt ut- 
bildad, är den antingen nästan paralellogram-for- 
mig, likväl med mer och mindre afrundade hörn 
(fig. 9, 9, 10, 14, 1(3, /) elier halfelliptisk (fig. 7, 
/). Men hos NotiphiLe med vigglikt utvidgadt, 
på midten knölformigt uppsväldt och nedtill in- 
böjdt ansigte (Ephjdra C, c, Meig , Philjgria i 
grupp-fördelningen) är lobulus alce ganska liten 
(fig. 28, 29, 30, 31, 32, /), och ännu mindre, föga 
märkbar, nästan blott antydd genom ett i kanten 
hårigt rudiment, hos HydrelUce Macqu. (tig. 18, 
20, 22, 24, 26) äfvensom hos Psilopce (fig. 33, 
34, 35, 36, 37) och Discomjza. Det förtjenar 
uppmärksamhet, att lobulus alltså nästan saknas 
just hos de flockar, som allraminst begagna vin- 
garne till egentlig flygt. Men detta parti af vin- 
gen har blifvit så föga iakttaget, att det knappt 
antydes, och ännu mindre dess olika form fram- 
ställes i vingens afbildningar hos Meigen. 
De skiljaktigheter, som förekomma i ving- 
nätet erbjuda lättfattliga och bestämda karakterer. 
Costa l-ner vens längd och ännu mera tvärnerver- 
nas relativa läge samt andra longitudinal-nervens 
längd förete sådana skiljak tigheter af verklig vigt 
för arternas gruppering och diagnostik. 
